Doktor! Kælderen!
Hvad foregår der dog dernede?
- Hvad laver l? - Vi fangede en indbrudstyv.
- Gå ind igen. - Vi må ringe til politiet.
Det ordner jeg. Ind på jeres værelser. Hører l!
I lukker ikke op! I lukker ikke op!
Tante Abby! Tante Martha!
Er Teddy oppe ovenpå? Hvorfor har du dit fine tøj på?
Du milde himmel! Hvad er det der?
- Den voksfigur? - Det er din bror Jonathan.
- Og det er dr. Einstein. - I måtte jo ikke lukke nogen ind!
Hvem sagde du?
- Jeg er kommet hjem, Mortimer. - Hvabehar?
- Jeg er kommet hjem, Mortimer. - Hvad... Den kan tale!
Ja, jeg kan tale. Mortimer, har du glemt -
- hvad jeg gjorde ved dig, når du var bundet til sengestolpen?
Nålene under dine negle?
Mortimer, han...
- Det var som...! Det er Jonathan. - Det glæder mig, du kan huske mig.
Hvor skulle jeg kunne glemme dig? Har du fået det fjæs i Hollywood?
Nu må I drenge ikke skændes igen, straks I ser hinanden.
Vi har indbudt Jonathan og dr. Einstein til at blive her... Bare i nat.
Nej, jeg bliver her i nat. Jeg bliver her fra nu af.
Så der er ikke plads til flere. Øjeblik, skat.
Tag den lille gnom med dig og hum dig! Er Teddy ovenpå?
Hr. Brewster, vi fylder ikke ret meget. Johnny kan sove på sofaen -
- og jeg på vinduesbænken.
Vinduesbænken? Ikke tale om.
Jeg sover på vinduesbænken.
Fra nu af sover jeg på vinduesbænken.
Hør her, Jonathan. Her er ti dollars, gå ud og hjemsøg et hotel.
Du ved, hvad jeg gør ved folk, der koster rundt med mig.
Johnny! Hr. Spenalzo.
Hvad skal der ske med hr. Spenalzo?
Vi kan ikke lade ham ligge i vinduesbænken, Johnny.
Jeg aner ikke, hvor hr. Spenalzo er.
- Hvem er denne hr. Spenalzo? - En af vores venner.
- lkke flere venner! Ud med jer! - Det er i orden, Johnny.
Mens vi pakker, forklarer jeg dig det.
Dig tager jeg mig af om lidt, Mortimer.
Fyren har været væk i tyve år. Og så kommer han hjem i aften!
Hej, Elaine, hvad laver du her?
- Hvad er der, skat? - Jeg var nær blevet myrdet.
- Tante Abby! Tante Martha! - Nej, nej!
- Det var Jonathan. - Han troede, det var en tyv.
Det er meget værre. Han er psykopat.
- Mortimer, jeg er bange for ham. - Nu er jeg her jo.
Vi blev gift i dag og skulle på bryllupsrejse!
Din bror vil kvæle mig, taxien venter, og nu vil du sove på vinduesbænken!
Vindues... Witherspoon! Skat, smut hellere hjem.
Vær nu sød og gå hjem.
- Må jeg få Happy Dale 270? - Hørte du ikke, hvad jeg sagde?
- Din egen bror ville kvæle mig. - Det her er vigtigt!
Hr. Witherspoon? Det er Mortimer Brewster.
Ja, hr. Brewster. Jeg forstår ikke, hvad De siger.
- Han ville myrde mig! - Jeg kan ikke høre noget.
Jeg har papirerne. De må hente min bror omgående.
De har vel både Deres brors og lægens underskrift?
- Lægen? Jeg har glemt lægen. - Mortimer...
Ti dog stille. Jeg må have fat i lægen. Hallo, hvilken slags læge?
Send du din bryllupsrejse, din ring, din taxi, din vinduesbænk til Niagara.
Tusind tak, skat. Kan De ikke bare komme?
Så skaffer jeg både Teddys og lægens underskrift... Elaine!
Kom med det samme. Elaine! Hvad går der af hende?
Elaine!
Lad mig sidde lidt ned og tænke.
Læge, Teddy, underskrift...
Og Hoskins!
I guder! Der ligger en anden!
Tante Abby, tante Martha! Kom herind.
- Vi er lige ved at... - Nej, nu!
Hvad er der? Hvor er Elaine?
- I lovede, ikke at lukke nogen ind. - Jonathan gik selv ind.
Ikke Jonathan eller dr. Einstein. Hvem er dét i vinduesbænken?
- Det er jo hr. Hoskins. - Det er ikke hr. Hoskins!
Hvem kan det være?
- Har du aldrig set ham før? - Nej, så sandelig.
Det er vel nok kønt. Alle tror, de bare kan gå lige ind.
Det er jo endnu en af jeres herrer. Det ved du godt.
Hvor kan du sige det, Mortimer? Den mand er en svindler.
Og hvis han tror, han skal begraves i vores kælder, må han tro om igen.
Du indrømmede, du lagde hr. Hoskins i vinduesbænken.
Den mand kan ikke have fået ideen fra hr. Hoskins. Hvor er hr. Hoski...
- Han er nok taget til Panama. - Har I begravet ham?
Nej, han venter dernede. Vi har ikke haft et øjeblik, siden Jonathan kom.
Jonathan...
Vi har altid drømt om en dobbeltbegravelse.
Men jeg vil ikke holde bisættelse for en vildfremmed.
Der ligger tolv mænd i kælderen. Og du indrømmede, I forgav dem.
Ja, det gjorde jeg. Men jeg synker ikke som dybt som til at lyve. Martha!
Mortimer, jeg har besluttet, vi bliver her.
Jeg har også besluttet, at du går. Nu!
Jeg gider ikke diskutere det med dig.
Går du selv, eller skal jeg smide dig ud?
Jeg har ført et mærkeligt liv.
Martha, kom og se, hvad der ligger i vinduesbænken.
Nej, tante Abby...
Jonathan, lad tante Martha se, hvad der ligger i bænken.
Tante Abby, jeg skylder dig en undskyldning.
Og jeg har godt nyt. Jonathan rejser.
Og han tager dr. Einstein og deres kolde ven med.
Jonathan, du er min bror. Du er en Brewster.
Jeg giver dig chancen for at komme væk og tage beviset med dig.
Nå?
Så må jeg ringe efter politiet.
Lad telefonen være! Det kan gå dig, ligesom det gik hr. Spenalzo.
- Spenalzo? - Jeg vidste, han var udlænding!
Læg den telefon, Mortimer.
Jeg så lys og var bange for, De var syge. Åh, De har gæster.
- Så går jeg igen. - Nej, kom indenfor.
Ja, kom ind, hr. O'Hara. Det er vores nevø Mortimer.
Og det er vores anden nevø, Jonathan.
- Har jeg ikke set et billede af Dem? - Det tror jeg ikke.
- Jeg må videre. - Bliv dog, til min bror er gået.
Jeg skal ringe ind, hr. Brew... Forfatteren og teateranmelderen?
Sikke et held. Jeg er dramatiker. Jeg er i gang med et skuespil nu.
Der kan man bare se. Måske kan jeg hjælpe Dem.
Vil De? Jeg har gode ideer, men jeg kan ikke stave dem.
Jeg kan stave til alt muligt. Lad os gå ud i køkkenet.
Kan I ikke smøre en sandwich til O'Hara?
- Kan De spise i køkkenet? - Hvor skulle man ellers spise?
Nu holder jeg O'Hara hen, mens I tre forsvinder.
Er I ikke væk om fem minutter, præsenterer jeg O'Hara for Spenalzo.
- Mit skuespil... - Kommer straks!
Af sted med jer! Alle tre!
Den sag mellem min bror og mig må have en ende.
Vi har problemer nok i forvejen. Lad os nu gå.
Vi går ingen steder. Vi sover her i huset.
Med en panser i køkkenet og Spenalzo i vinduesbænken?
Han har ikke andet på os. Vi smider Spenalzo ud i bugten.
Så kommer vi tilbage, og prøver han på noget...
Det er et fint arrangement. Vi kan tjene en formue.
To gamle damer som facade, kun Mortimer står i vejen.
- Jeg har aldrig kunnet lide Mortimer. - Tag det roligt, Johnny.
Når jeg har sat mig noget i hovedet...
Ja, så går du fra forstanden. Brooklyn er ikke noget for dig...
Gem instrumenterne i kælderen. Skynd dig lidt.
Hr. Brewster, De kender ikke Brooklyn.
- Min mor var skuespillerinde. - Med papir?
Selvfølgelig! Hun var min mor. Peaches La Tour hed hun.
- Johnny, skynd dig at komme! - Hvad er der?
Du ved hullet i kælderen? Der er fuldt hus!
- Jeg har arbejdet på det i 12 år. - Hold fast! Jeg er straks tilbage.
- Jeg kunne godt lide 1. akt. - De har ikke hørt 1. akt...
Sagde jeg ikke... Jonathan!
- Jonathan! - Ja, Mortimer.
Sagde jeg ikke, I skulle forsvinde?
- Vi går ingen steder. - Nej.
Pas dig selv. I er selv ude om det.
Betjent O'Hara!
Fortæller du, hvad der er i bænken, siger jeg, hvad der er i kælderen.
Der ligger en ældre herre, som virker temmelig død.
- Hvad lavede du i kælderen? - Hvad laver han i kælderen?
- Hvad vil du nu sige til O'Hara? - Tanterne vil gerne høre resten.
De skulle jo ringe til stationen.
- Nej, De skal høre det hele. - Det er ikke noget for de to der.
- For lavpandede? - Lad os finde et sted at være alene.
- Jeg kommer senere. - Hvad med baglokalet hos Kelly's?
Et rigtigt kunstnersted. Vi mødes på Kelly's.
Hvorfor går I ikke ned i kælderen?
- Ja, lad os det. - Nej, Kelly's er meget mere litterær.
Begyndelsen er bare helt vild. Lægen kommer ind...
Lægen! Gå nu ud og ring. Vi ses.
Nu brænder De mig vel ikke af? Det er et fantastisk skuespil...
Læge... Iæge... Hvor er papirerne?
I tror, I har krammet på mig. I tror ikke -
- jeg tør fortælle politiet om Spenalzo på grund af Hoskins.
Men når Spenalzo... Iægen... har skrevet under, blæser jeg på ham.
Hoskins altså. Det skulle I også gøre med Spenalzo.
- Hvor skal du hen? - Til lægen...
Når jeg kommer igen, er I væk. Vent på mig!
- Vi skal nok vente på ham. - Han havde dårlig samvittighed!
Nu kan vi begynde på begravelsen, Martha.
Vi syntes, vi hørte jer gå.
Det Gud forbyde, det var bare Mortimer.
Apropos begravelse, tante Martha, laver du kaffe -
- mens vi bærer hr. Spenalzo ned i kælderen?
Nej, Jonathan, I må tage ham med.
En af Mortimers venner venter på ham dernede.
- En af Mortimers venner? - Tag fødderne, doktor.
Hr. Spenalzo og han skal nok enes. De er begge døde!
Han må mene hr. Hoskins.
- I ved altså, hvad der er dernede. - Selvfølgelig.
Men det er ikke Mortimers ven. Det er en af vore herrer.
Og vi vil ingen fremmede have begravet i vores kælder.
- Men hr. Hoskins... - Han er ikke fremmed.
Og der er ikke plads. Kælderen er propfuld allerede.
- Med hvad? - Der er tolv grave dernede nu.
- Tolv grave? - Så vi har selv brug for pladsen.
- Har du og tante Martha myrdet... - Myrdet? Absolut ikke.
- Det hører til vores velgørenhed. - Det er ren barmhjertighed.
Så du kan bare fjerne din hr. Spenalzo.
Har I gjort alt det her i huset og begravet dem i kælderen?
Herligt, Johnny!
Vi er blevet jaget verden over. De bliver her i Brooklyn.
Og de har klaret sig præcis lige så godt som du.
Du har tolv, de har tolv.
- Jeg har tretten! - Nej, Johnny, tolv. Du må ikke prale.
Tretten! Der er hr. Spenalzo og den første i London -
- to i Johannesburg, én i Sydney, én i Melbourne, to i San Francisco...
- En i Phoenix, Arizona... - Phoenix?
På tankstationen!
Tre i Chicago og én i South Bend. Det bliver tretten.
- Han døde af lungebetændelse. - Kun fordi jeg skød ham.
Du kan ikke regne ham med. Du har tolv, og de har tolv.
De gamle damer er lige så dygtige som du.
Nå, så det er de?
Det skal vi snart få klaret. Jeg behøver bare én til.
Bare én til!
Og jeg har stærkt på fornemmelsen, hvem det er.
Det var heldigt, jeg traf Dem hjemme, dr. Gilchrist.
Undskyld, jeg trak Dem ud af sengen. Men kun De kan hjælpe mig.
Teddys trompetstød er ikke nok til en tvangsindlæggelse.
Bare tal med ham, så bliver De overbevist...
- Der ryger Hoskins! - Hvem?
De må hellere vente her.
Så henter jeg Teddy. Af hensyn til de gamle damer.
- Vent her. - På kirkegården? Allehelgensaften?
Spøgelserne kommer ikke frem før midnat.
Hyg Dem. Hiv en gravsten op.
- 22,50! - Den klæ'r Dem.
Ikke habitten! Taxameteret!
Klæ'r Dem! 22,50!
- Gav De ham en kanonsalut? - Ja, med lyddæmper på.
- 5 dask mere, og den er Deres! - Nej tak, jeg kan ikke passe den.
- Hr. præsident! Må jeg præsent... - Dr. Livingstone!
- Dr. Livingstone? - Ja, det formoder han.
Hr. præsident, doktoren vil gerne tale med Dem.
Velkommen til Washington.
Arlington er smuk på denne årstid, ikke sandt?
Det var det. Nu kan jeg hvile mig lidt.
Så vidt så godt.
Ikke så godt.
- Elsker du mig eller ej? - Elaine, hvor kan du spørge?
Selvfølgelig elsker jeg dig.
Hvorfor har du så behandlet mig sådan?
Elaine, jeg elsker dig så højt -
- at jeg ikke kan gennemføre vort ægteskab.
- Er du pludselig blevet gal? - Nej, men det kan ikke vare længe.
Du vil da ikke føde børn med tre hoveder, vel?
Eller føre hus i en gummicelle?
- Hvad mener du? - Det ved jeg ikke rigtig.
Jeg skulle nok have fortalt dig det før, men...
Der er sindssyge i familien.
Galoperende sindssyge!
- Bare fordi Teddy er lidt mærkelig. - Nej, det er længe før Teddy.
Allerede den første Brewster, der kom over med Mayflower.
Du ved nok, indianerne skalperede nybyggerne, ikke?
- Han skalperede indianerne! - Skat, det var dengang.
Ja, jeg stiller op for tredje gang. Men jeg bliver ikke valgt.
Og så er det slut med Roosevelt'erne. Men hvis nationen insisterer...
Det beviser ikke noget. Dine tanter er jo også Brewstere.
Og de er de sødeste, mest normale mennesker, jeg kender.
De har nu også deres særheder.
Okay, de er skøre, og du er skør. Jeg elsker dig, som du er.
Jeg er også skør. Kys mig nu.
Nej...
Farvel, hr. ambassadør.
De er altid velkommen i Det hvide Hus.
Papirerne! Jeg vil tvangsindlægge ham hvor som helst.
- Jeg er blevet ambassadør i Bolivia. - Der ser De selv.
Pyt med det. Bare skriv under.
Jeg skal lære dig, hvis hus det er!
Du kan lige så godt lade være, for det bliver lavet om!
Tænk, at begrave en hæderlig metodist sammen med en udlænding.
- Mortimer, hvad laver du? - Skaffer papirer. Hvor er Teddy?
Hvorfor styrter du rundt og skaffer papirer lige nu?
Martha og jeg går til politiet.
- I kan ikke gå til politiet! - Ved du, hvad Jonathan gør?
Han lægger hr. Hoskins og hr. Spenalzo sammen.
Nu er det hele i orden. Så glat som en skovsø.
Præsidenten bliver stolt af sin Panama-kanal.
Nu skal det gøre godt at komme i seng.
- Vi har ikke lukket et øje i 48 timer. - Du glemmer...
Er Jonathan og hr. Spenalzo ikke ude i morgen tidlig, går vi til politiet.
- Jeg skal nok få dem ud! - Så får du din bryllupsgave.
Ja, ja, men ikke noget politi! Gå nu i seng!
Og tag det tøj af. I ligner to Sorte Enker!
Min bror Mortimer!
- Jeg hørte ham lige deroppe. - Nej, jeg er træt.
Du glemmer, jeg skal operere dit ansigt i morgen.
Det skal du også, doktor.
- Men i nat ordner vi Mortimer. - lkke i nat, Johnny. Jeg er så søvnig.
- I morgen eller i overmorgen, ikke? - Se på mig, doktor.
Du kan godt se, det skal gøres, ikke?
Jo, jeg kender det udtryk.
Det er lidt sent at opløse vort makkerskab.
Jamen, så gør vi det. Men den hurtige måde, ikke?
- Det hurtige knæk som i London! - Nej, det her kræver noget særligt.
- Måske Melbourne-metoden... - Nej, ikke Melbourne-metoden!
To timer! Og da det var overstået -
- var fyren i London præcis lige så død som fyren i Melbourne.
- Nej, hr. præsident! - Jeg må rådspørge regeringen.
- Jamen, det er hemmeligt. - En hemmelig proklamation?
- Ja, vi skal narre den anden fyr. - Hvem er den anden fyr?
- Det er hemmeligheden. - Vældig smart.
Men en hemmelig proklamation må underskrives i hemmelighed.
- Jeg må skifte til underskrivningstøj. - Det har De allerede på.
Ja, det har jeg jo også. Vent her.
- Hr. Brewster! - Er her mus?
- Hr. Brewster... - Hold fingrene væk.
Tak, hr. præsident.
Det lettede. Nu trænger jeg til en drink.
- De må ud af huset. - Tal lidt højere.
- Johnny er i ondt lune. De må væk. - De underspiller. Jeg kan intet høre.
Hold dog op. Hvad vil De, dokt... Er De virkelig læge?
- Ja, Heidelberg 1919. - Hvorfra kender De så Jonathan?
Det fortæller jeg senere. De må bare ud af huset.
Lad dog være!
De må væk. Når Johnny er i det humør, er han en ren psykopat.
Og så sker der frygtelige ting. De må væk.
Jeg skal nok klare Jonathan. Bare De klarer Dem selv.
Smut nu, lille ven. Hvad er det?
- Nej, min snaps! - Den kan jeg godt bruge.
Det er kun for teateranmeldere. Gå nu, før der sker ting og sager.
Hr. Brewster! De er nygift. De har en sød lille kone, der venter.
Vil De ikke nok gå?
Gud i himlen! Hvad har jeg gjort? Lærer De aldrig af de stykker, De ser?
Tal ikke teater nu. Jeg er mere optaget af dr. Witherspoon.
- På scenen spiller de dog fornuftige. - Nå, så det tror De?
- Hellige enfold! - Så hør lige her.
Når De kommer ud af fængslet, så kør direkte til Garrick Teatret.
Det stykke er så dårligt, at det sikkert går endnu, når De bliver løsladt.
En af personerne ved, at der er mordere i huset.
Han bliver endda advaret. Men går han? Nej, han bliver.
Han er ikke engang klog nok til at være bange, at være på vagt.
Morderen beder ham endda sætte sig. Og hvad gør han?
Han sætter sig! Han trækker selv en stol frem og sætter sig.
Han sidder bare og venter på at blive kneblet og bundet.
Og hvad tror De, de brugte til at binde ham med? Gardinsnoren!
Gardinsnoren? Så han ikke, han tog den?
Nej, fjolset har ryggen til morderen. Han behøver bare se sig om. Men nej!
Forstår De, broder Heidelberg -
- i skuespil eller på film ser eller hører en fyr aldrig noget.
- Men hvad gør han da? - Fjolset sidder der bare.
Og han skal forestille at være kvik. Men se engang!
Han sidder der og venter på at blive kneblet og bundet.
Den idiot!
De havde ret. Den fyr var ikke særlig kvik.
Ja, Mortimer. Jeg har været væk i tyve år.
Man aldrig var du ude af mine tanker, kære bror.
I Melbourne drømte jeg om dig en nat.
Jo mere du kæmper, Mortimer, des mere kværker du dig selv.
Senere vil du måske betragte det som en velsignelse.
Nu, doktor...
- Nu skrider vi til værket. - Johnny, den hurtige måde.
Det skal være en kunstnerisk præstation, doktor.
Vi optræder jo dog for en fremtrædende anmelder. Doktor!
Så lad os få det overstået.
Men jeg kan ikke se uden en lille én.
- Tag dig sammen. - Det kan jeg ikke uden en lille én.
Kan du huske, da vi kom? Der var noget vin.
De tog den væk. Hvor stillede de den hen?
Johnny, jeg har fundet noget vin. Jeg deler med dig.
Vi tager begge to en dram, før vi opererer.
Jeg er lykkelig over, vi ikke skal operere uden en dram.
Doktor! Et øjeblik.
Har du glemt dine manerer?
Ja, Mortimer. Det er dig, der har bragt mig tilbage til Brooklyn.
Vi drikker din skål. Doktor, skål for min kære døde bror.
Skål!
- Den idiot bliver den næste! - Nej, ikke Teddy.
Ham kommer vi til. Nu har vi travlt. Den hurtige måde!
Ja, hvis det skal være, så helst den hurtige måde.
Væk med det.
- Nu blæste obersten igen trompet. - Vi skal nok tage den fra ham.
Jeg må hellere selv tale med ham. Hvor er lyset?
Halløj! De brændte mig af.
Jeg har ventet over en time på Kelly's.
Hvad er der sket med ham?
Han forklarede et skuespil, han så forleden.
- Og sådan gik det en mand i stykket. - Skete det i et skuespil, De så?
Man kan da heller ikke stole på nogen mere.
Det er tyvstjålet fra mit skuespil. I 2. akt, lige før...
Nej, jeg tager det helt forfra.
Nåh, ja.
Nej!
De skal høre plottet.
Min mor sidder ved spejlet.
Døren går op, og en mand med sort overskæg kommer ind.
Han siger: Frøken Peaches La Tour! Vil De gifte Dem med mig?
Det er 1. scene. Min mor siger ikke, at de er gift. Det er overraskelsen.
Sikke et plot! Så går der 25 år.
I mellemtiden er jeg vokset op til et pragteksemplar -
- og er blevet en af New Yorks bedste politibetjente.
Jeg jager forbryderne, lidet anende, at en skurk truer mig med en lang kniv.
Jeg er i livsfare!
Fængende, ikke? Det kan jeg se på Deres øjne.
Men De har ikke hørt det bedste. Pludselig opstår der brand!
Og hvem står i spidsen for brandfolkene?
Borgmester Fiorello La Guardia!
- Hvad er der med ham? - Deres stykke slog ham vist ud.
- Jeg kunne vældig godt lide det. - Det går nok over hans forstand.
Hvor har jeg set det ansigt før?
Sceneskift! Der er drejescene. Jeg går min runde -
- da det viser sig, at ham, jeg forfølger, faktisk forfølger mig.
Ingen må komme ind. Jeg vil overliste ham.
- Der er et tomt hus på hjørnet... - Johnny, strisserne!
Jeg trækker skyderen, stiller mig op ad væggen og siger: Kom ind!
G'aften, gutter.
- Hvad fanden foregår der? - Det er jo Mortimer Brewster.
- Han hjælper mig med mit skuespil. - Og så måtte du binde ham?
O'Hara, meld dig på stationen. Hele styrken leder efter dig.
- Er det derfor, I kommer? - Nej, de gamle damer får en bøde.
Obersten blæste trompet igen.
Naboerne kimer os ned. Kommissæren er på krigsstien.
- Hvem pokker er det? - Det er hr. Brewsters bror.
Nå, så han er hjemme igen. Giv mig Mac.
En køn suppedas. Du skulle have ringet for længst.
- Jeg må hellere sige, du er her. - Var det så dårligt?
Sig, kommissæren kan aflyse den store jagt. Vi har fundet ham.
Hos Brewsters.
Skal vi tage ham med? Nå, så beholder vi ham her.
- Kommissæren er på vej. - Jeg er nok blevet angivet.
Ja, ja! Nu har I mig.
Og I og min bror, stikkeren, vil nok dele dusøren.
- Men nu skal jeg angive nogen. - Øjeblik, hr. Brewster.
I tror, mine tanter er et par søde gamle damer.
Der ligger 13 lig begravet i kælderen.
Pas på, hvad De siger. Deres tanter er vores venner.
Bare rolig, hr. Brewster. Ham ordner jeg.
Kom med ned i kælderen. 13 lig! Jeg kan vise, hvor de er begravet.
- Gå med han derned, O'Hara. - Ja, kom.
Jeg har ikke lyst til at gå med ham i kælderen.
Gå ned med ham!
Rolig, hr. Brewster. De får resten af mit skuespil senere.
- Gå nu med ham. - Skal jeg? Han ligner Boris Karloff.
Pas på, Pat!
Slås bare videre.
Så er det nok. Forsvind, alle sammen.
Det var sådan en dejlig dag.
Jeg tog bare over broen til Brooklyn. Utroligt!
Tag jer ikke af mig.
- Det her kan du bruge i 3. akt. - Jeg har noget meget bedre...
Vi ses!
Papirerne er skrevet under. Jeg er ligeglad. Slås I bare videre.
Withersp... Jeg må hellere høre, om Witherspoon er taget af sted.
Telefonen, tak!
Jeg skal nok få jer. Jeg hader strissere. I kan vente jer.
Lidt højere. Tak.
- Lad hellere være. - Giv ham, Pat!
Det virker ikke... Og dog!
Gid jeg kunne slappe sådan af.
- Witherspoon! - Kom ind.
Hvad er der sket? Sagde jeg ikke, jeg selv ville klare det?
- Vi handlede i selvforsvar. - Gjorde han modstand?
Det er ikke ham med hornet, men hans bror. Han ville myrde O'Hara.
Jeg sagde bare, han lignede Boris Karloff.
Vend ham om!
- Jeg forestiller mig, han er efterlyst. - Nå, så det forestiller De Dem?
Gider I ikke engang se på opslagstavlerne på stationen?
Ja, han er efterlyst. I lndiana! Stukket af fra en forvaringsanstalt.
- Han sad på livstid. - Min bror!
Sådan lød signalementet netop. Han ligner Karloff.
- Hvorfor slog I ham ud? - Han fablede om 13 lig i kælderen.
Og så falder det jer ikke ind, at han kommer fra en galeanstalt!
- Jeg skulle have ringet, men... - Hvor har De været hele aftenen?
Jeg har skrevet et skuespil sammen med Mortimer Brewster.
Nu får De god tid til Deres skuespil. De er suspenderet. Af sted!
Frisk ham op ude i køkkenet, så jeg kan afhøre ham.
Hans kammerat er også efterlyst.
I 48 timer har jeg jagtet de fyre.
Brooklyn er godt tjent med sådan nogle fladpander som jer!
At falde for en historie om 13 lig i kælderen!
Der ER 13 lig i kælderen.
- Hvem er De? - Præsident Roosevelt.
- Hvem er det? - Det er ham, der blæser trompet.
Goddag, hr. oberst.
De har blæst i trompet for sidste gang.
- Få ham ud herfra. - Endnu et offer for gul feber?
Alle ligene i kælderen er ofre for gul feber.
Nej, han her er spion. Vi tog ham ved Det hvide Hus.
Væk ham. Jeg vil afhøre ham.
- Afhøring af spioner er min afdeling. - Pas Dem selv.
De glemmer, at som præsident er jeg også leder af Secret Service.
- Hvem er De? - Normalt er jeg Mortimer Brewster.
- Men jeg er ikke helt mig selv i dag. - Nå, hans bror. Nu ingen protester.
Slet ingen protester. Lige et øjeblik. Se her.
Teddy skal til Happy Dale i aften. Jeg venter bare på hr. Witherspoon.
Bare han kommer væk. Han skræmmer naboerne med sin trompet.
Og den skøre historie om 13 lig, der er begra...
Jeg har ikke sovet i 48 timer. Jeg tror snart på hvad som helst.
- Det kender jeg... - Folk er dumme nok til at tro på det.
Sidste år gik der rygter om et mord i Greenpoint.
Jeg måtte grave 12 tønde land op. De papirer duer ikke!
Han underskriver sig Theodore Roosevelt.
- Er Deres taxi optaget. - Ja, og jeg bliver ruineret.
Hr. Witherspoon fra Happy Dale. Jeg skal hente hr. Brewster.
Kan De køre os tilbage til sanatoriet?
Jeg vidste, det ville ende med en galeanstalt!
Vi foretrækker at kalde det hvilehjem.
Hr. Brewster!
Det er hr. Witherspoon.
Hvis nu spionen stjæler dokumentet og ser navnet Theodore Roosevelt?
- Tænk på nationens sikkerhed. - Nej, det er et kneb.
- Nu er han klar til at tale. - Jeg kommer.
Hør nu her. Navnet Brewster er en kode for Roosevelt.
Tag sidste stavelse væk. Hvad har De så?
- Brus! - Og er det, De bruser?
- Min rose! - Og hvor går De på jagt i Afrika?
- På velt'en. - Sådan! Rosevelt.
Genialt. Kodeafdelingen er dygtig.
Gør det lige igen.
Giv mig pennen.
- Det er sjovt. - Nu mangler jeg kun Witherspoon.
Hr. Witherspoon, hvor er jeg glad for at se Dem.
Nu tager De Dem godt af Teddy på Happy Dale, ikke?
Og ikke nogen sygebil?
Aldrig. Vi bruger altid taxi. Jeg har én derude.
De sørger personligt for, Teddy bliver lykkelig på Happy Dale.
Han skal nok blive lykkelig. Af og til misunder jeg ligefrem vore patienter.
- Ja, jeg har aldrig været der... - Men man ved aldrig.
Jeg er virkelig glad i aften.
Jeg har aldrig mødt en teateranmelder.
Jeg har noget her, så De kan se vores linie på Happy Dale.
- En brochure? - Nej, et skuespil, jeg har skrevet.
En dramatisering af forskellige episoder på Happy Dale.
Hr. kommissær!
De må læse det nøje og være lige så kritisk, De vil.
Hr. kommissær. Det er hr. Witherspoon.
Ja, han skal nok blive lykkelig på Happy Dale. Kom, min ven.
De tager fejl. Det er kommissær Rooney.
Politiet?
Papirerne er skrevet under. De kan godt tage ham med.
- Jeg er på mit kontor. - Hr. præsident, jeg har godt nyt.
Deres embedsperiode er ovre.
- Er det den 4. marts? - Så godt som.
Nu skal jeg jo på safari i Afrika.
Jeg må straks gøre mig klar.
Prøver han at rykke ind i Det hvide Hus, før jeg er ude?
- Hvem, hr. præsident? - Taft!
Nej, det er hr. Witherspoon, din guide i Afrika.
Fortræffeligt! Vent her, så henter jeg mit udstyr.
- En lykkelig mand! - Farvel, tante Abby og tante Martha.
Nu tager jeg til Afrika. Herligt, ikke?
Angrib!
- Jeg har klaret det. - Men kæreste dog!
Happy Dale er fuldt af trapper!
- Er De kommet for at møde Teddy? - Nej, for at hente ham.
- Teddy har blæst på trompet igen. - Nej, han kan ikke tage af sted nu.
Vi lover at tage hans trompet. Vi vil ikke skilles fra Teddy.
- Beklager! - Mortimer, hvor kan du tillade det?
Hr. Brewster har intet at sige. Men det har loven.
Teddy har selv skrevet under. Han skal væk.
- Hvis han skal rejse, så vil vi også. - Ja, så må De tage os med.
- Ja, hvorfor ikke? - Det er desværre udelukket.
Vi modtager ikke normale på Happy Dale.
De to små normale personer forsvinder vel i mængden.
Nej, det er for farligt. Splid, jalousi...
Lad os nu være fornuftige. Jeg spilder tiden.
Der er stadig uopklarede mord i Brooklyn.
Det er ikke bare hans trompet. Naboerne er bange for ham.
Det ender med, de kræver Deres kælder gravet op.
Teddy går og siger, der ligger 13 lig dernede.
Der ligger 13 lig i vores kælder.
- Hvabehar? - Ja, bare spørg vores nevø Mortimer.
Angrib!
Mortimer, du ved udmærket godt, at der ligger 13 lig i vores kælder.
Ja, der er 13 lig i kælderen.
Og hundredvis oppe på loftet, hr. kommissær.
- Hvad skal det betyde? - Tag Dem ikke af Mortimer.
- Han har været lidt sær hele dagen. - Jeg ved snart ikke, hvad der er sært.
Jeg må kigge på den kælder.
Jeg tager mine lig ned fra loftet, og De tager Deres fra kælderen.
Og så samler vi dem og sender dem til Happy Dale.
De behøver ikke grave. Alle gravene er afmærket.
- Vi lægger blomster på hver søndag. - Og jeg sætter neonlys på mine.
Tal dem efter munden...
Der er én dernede, en hr. Spenalzo -
- som ikke hører til her. Han må flyttes.
Men de andre 1 2 er vores herrer.
De vil synes bedre om mine. Ingen af mine er herrer.
- Tag Dem ikke af ham. - Han er blevet gift i dag.
Der er et Happy Dale langt, langt borte...
- Ja, ja. - Han fangede den. Utroligt.
- De kan nok finde plads til damerne. - Kun damerne?
Kun damerne!
- Så må de naturligvis meldes. - Teddy meldte sig selv.
De skal bare skrive under.
Hvis vi kan komme med Teddy, skriver vi under.
- Hvor papirerne? - De er her.
Det ordner De.
Jeg går ud og taler med spionen. Måske forstår jeg bedre ham.
- 13 lig i kælderen! - De damer, skriv under her.
Jeg glæder mig til at komme væk. Kvarteret er så forandret.
Ja, især efter at de har vundet det lokale mesterskab.
Der er desværre noget, vi har overset.
Vi er nødt til at have en læges underskrift.
En læge... Dr. Einstein! Kom her og skriv under.
- Kom her, dr. Einstein. - En læge?
Ja, dr. Einstein var lige ved at operere mig for lidt siden. Kom her.
Bare skriv under her, doktor.
- Var De ved at gå? - Skal De ikke vente på Jonathan?
Jeg tror ikke, vi skal samme sted.
Hallo, Mac? Vi har taget ham, der er efterlyst i lndiana.
Vi har et signalement af hans medskyldige. Læs det lige op.
Cirka 40? 1,60 m? 63 kg? Udstående øjne?
Taler med tysk accent. Udgiver sig for læge. Tak for det.
Alt er i orden. Lægen her har skrevet under.
Tak, doktor. De har gjort Brooklyn en stor tjeneste.
Dr. Einstein!
- Og så De, hr. Witherspoon... - Nej, De er hr. Witherspoon.
- Det smitter vist. Det er Deres tur. - Næ, ingen numre.
De skal skrive under som nærmeste pårørende.
Det kunne De jo bare sige. Jeg er helt forvirret.
Hr. Witherport!
- Spoon! - Skal ske!
Kom op og pak mit grej.
- Grej? - Ja, han er jo præsident.
Og tag min trompet med.
Præsident!
Gå ikke til angreb!
Mortimer! Der er noget, der bekymrer os dybt.
Lille skat, du skal ikke være bekymret.
Også mig, Mortimer.
I bliver meget lykkelige på Happy Dale.
Vi er netop så lykkelige for det hele. Der skulle nødig gå noget galt.
Mortimer, tror du, De undersøger underskrifterne?
Nej, de kontrollerer ikke dr. Einstein.
Det er ikke hans underskrift, men din.
Du skrev jo under som nærmeste pårørende.
- Hvad er der i vejen med det? - Martha, du må fortælle det.
Min dreng, du er ikke en ægte Brewster.
Din mor kom i huset her, og du blev født tre måneder efter.
Hun var så sød og en god kokkepige. Vi ville ikke miste hende.
Så bror giftede sig med hende. Din rigtige far var også kok.
Han var køkkenchef på et fragtskib.
Vil det sige, jeg ikke er en Brewster?
Du skal ikke være ked af det.
Og det gør nok ingen forskel for Elaine.
Elaine! Kan du høre mig? Jeg er ikke en ægte Brewster.
Jeg er søn af en søulk!
Mortimer!
Mortimer! Det passer! Jeg har selv set det!
Jeg så alle 13 lig...
- Hvad er det for et skrigeri? - Det er langt over hendes sengetid.
- Farvel! - Farvel, skat.
- Hvad går det ud på? - De skal på bryllupsrejse.
De får en flyvende start.
Nu ejer De snart to taxier. Taxameteret!
Åh, Mortimer!
Åh, Mortimer...
Vi skal til Niagara. Skaf mig en vogn, kære.
Ja, skat. Hr. Brewster!
Nej, jeg er ikke en Brewster. Jeg er søn af en søulk.
Angrib!
Jeg er ikke taxichauffør. Jeg er en kaffekande.
Subtitle by Vince for Divxstation. [ www.divxstation.com ]
Tekster: Lise Schmidt Mahler Dansk Video Tekst